Діяльність Йоганна Бугенхагена у період 30–50-х років XVI сторіччя: єдність теорії та практики лютеранської конфесіоналізації
Анотація
У статті розглянуто діяльність видатного лютеранського реформатора Йоганна Бугенхагена (1485–1556) у період 30–50-х рр. XVI ст. Представлено основні підходи до діяльності Бугенхагена в історіографії ХІХ — початку ХХІ ст. Проаналізовано основні напрями активності Бугенхагена в церковній, теологічній, політичній та організаційній сферах. Показано, що Бугенхаген відіграв першорядну роль у створенні й затвердженні низки євангелічних церковних статутів. Зазначено, що схема церковного статуту, яку він розробив у Брауншвейгу, Гамбургу, Любеку, набула поширення на багатьох євангелічних територіях Німеччини та за її межами; зокрема, приділено увагу реформаторській діяльності Бугенхагена в Данії. Наголошено, що реформування Бугенхагеном церковного права на засадах Реформації було пов’язано зі змінами в інших сферах права. Підкреслено, що після Шмалькальденської війни 1546–1547 рр. Бугенхаген залишався одним із лідерів євангелічного угруповання і продовжував реформаторську діяльність у церквах та в університеті Віттенберга. У 50-х рр. XVI ст. він активно співпрацював із представниками «другого покоління» прибічників лютеранства Паулем Ебером, Мартіном Хемніцем, Андреасом Вольфом, Давидом Хітройсом, що відображено в листуванні Бугенхагена. Схарактеризовано підходи Бугенхагена до розв’язання теологічних проблем, що визначалися прагненням утвердити ідеї лютеранства в усіх сферах церковної діяльності; зокрема, розглянуто творчість реформатора останніх років життя. Зроблено висновок, що Йоганн Бугенхаген досягнув значних успіхів у всіх напрямах діяльності, яка поєднувала теорію і практику розв’язання найважливіших теологічних, політичних та організаційних питань. Найбільш важливими досягненнями реформатора у період 30–50-х рр. XVI ст. були створення низки євангелічних статутів, розроблення догматики лютеранства, участь у перетвореннях університетського навчання. Його активна й багатогранна діяльність зміцнила зв’язки Віттенберга з іншими центрами євангелічного руху, тим самим сприяючи поширенню лютеранської конфесіоналізації в Німеччині і в інших країнах.
Завантаження
Посилання
Bugenhagen, J. Vermanung an alle Pastoren vnd Predicanten des Euangelij im Churfürstenthumb zu Sachssen. Wittenberg, 1556.
Hasse, H.-P. Bugenhagen und der Schmalkaldische Krieg. In: I. Dingel, S. Rhein (Hg.) Der späte Bugenhagen. Leipzig, 2011, s. 197-217.
Hauschild, W.-D. Lehrbuch der Kirchen- und Dogmengeschichte. Bd. 2. Gütersloh, 2005.
Hering, H. Doctor Pomeranus, Johannes Bugenhagen. Ein Lebensbild aus der Zeit der Reformation. Halle, 1888.
Karikov, S. A. Osnovni napriamy diialnosti «druhoho pokolinnia» liuteranskykh reformatoriv. Virtus: Scientific Journal, no. 17, 2017, s. 211-214. (In Ukrainian).
Kohnle, A. Johannes Bugenhagen und das Interim. In: I. Dingel, S. Rhein (Hg.). Der späte Bugenhagen. Leipzig, 2011, s. 219-227.
Leder, H.-G. Johannes Bugenhagen Pomeranus — vom Reformer zum Reformator. Frankfurt am Main, 2002.
Lorentzen, T. Johannes Bugenhagen als Reformator der öffentlichen Fürsorge. Tübingen, 2008.
Lück, H. 2011: “Recht” und “Gesetz” in den Kirchenordnungen Johanneses Bugenhagens. In: I. Dingel, S. Rhein (Hg.) Der späte Bugenhagen. Leipzig, 2011, s. 177-195.
Lück, H. Reformatsyia kak ympuls dlia kodyfykatsyy prava v Evrope v XVI v. In: Relyhyia y ystoryia: materyaly V Mezhdunarodnoi nauchno-praktycheskoi konferentsyy. Mynsk, 2017, s. 32-39. (In Russian).
Ruccius, W. M. John Bugenhagen Pomeranus. A Biographical Sketch. Philadelphia, 2018.
Schmidt, R. Johannes Bugenhagen als Mittler in den politischen Eheverhandlungen zwischen Pommern und Sachsen 1535/36. Ergänzungen zum
Bugenhagen-Briefwechsel. In: Schmidt R. Das historische Pommern: Personen – Orte – Ereignisse. Köln – Weimar – Wien, 2007, s. 334-353.
Schwarz Lausten, M. Johannes Bugenhagen. Luthersk Reformator i Tyskland og Danmark. København, 2011.
Sprengler-Ruppenthal, A. Bugenhagen und das kanonische Recht. Zeitschrift der SavignyStiftung für Rechtsgeschichte, Bd. 106, 1989, s. 375-400.
Vogt, K. A. T. Johannes Bugenhagen Pomeranus. Leben und ausgewählte Schriften. Elberfeld, 1867.
Vogt, O. Dr. Johannes Bugenhagens Briefwechsel. Hildesheim, 1966.
Zietz, J. H. Johannes Bugenhagen — zweiter Apostel des Nordens, nach seinen Lebensschicksalen und seiner Wirksamkeit für die Gestaltung der evangelischen Kirche: Ein biographischer Versuch. Leipzig, 1834
Авторське право (c) 2023 Сергій Каріков
![Ліцезія Creative Commons](http://i.creativecommons.org/l/by/4.0/88x31.png)
Цю роботу ліцензовано за Міжнародня ліцензія Creative Commons Attribution 4.0.
Автори, які публікуються у цьому журналі, погоджуються з наступними умовами:
- Автори залишають за собою право на авторство своєї роботи та передають журналу право першої публікації цієї роботи на умовах ліцензії Creative Commons Attribution License, котра дозволяє іншим особам вільно розповсюджувати опубліковану роботу з обов'язковим посиланням на авторів оригінальної роботи та першу публікацію роботи у цьому журналі.
- Автори мають право укладати самостійні додаткові угоди щодо неексклюзивного розповсюдження роботи у тому вигляді, в якому вона була опублікована цим журналом (наприклад, розміщувати роботу в електронному сховищі установи або публікувати у складі монографії), за умови збереження посилання на першу публікацію роботи у цьому журналі.
- Політика журналу дозволяє і заохочує розміщення авторами в мережі Інтернет (наприклад, у сховищах установ або на особистих веб-сайтах) рукопису роботи, як до подання цього рукопису до редакції, так і під час його редакційного опрацювання, оскільки це сприяє виникненню продуктивної наукової дискусії та позитивно позначається на оперативності та динаміці цитування опублікованої роботи (див. The Effect of Open Access).