УЯВА ЯК МОЖЛИВІСТЬ СМИСЛОТВОРЧОСТІ: ФЕНОМЕНОЛОГІЧНА ПЕРСПЕКТИВА - Чекер, Н. В. (The Journal of V. N. Karazin Kharkiv National University. Series "Theory of Culture and Philosophy of Science", 2015)
У статті здійснена спроба розкриття смислотворчої природи уяви, в її феноменологічному осмисленні. Автор зазначає, що позиції Е. Гуссерля, М. Гайдеґґера, Ж.-П. Сартра у розумінні уяви є схо- жими, але різними. Для Гуссерля уява, перш за все, визначає можливість смислової варіативності бут- тя, можливість смислотворчості, що задає інтерсуб’єктивність «поля культури», життєвого світу. Гайдеґґер особливу увагу приділяє тематизації темпоральної структури уяви; уява забезпечує безперервність і самототожність особистої самосвідомості, «підключає» людину до істинного буття. Для Ж.-П. Сартра уява є можливістю свободи, відриву від наявного буття, «проектування» себе.