Інвайронментальні аспекти в науках про Землю і керуванні довкіллям: стислий огляд авторських розробок на тлі світових трендів - Chervanyov, Igor Grygorovych (Проблеми безперервної географічної освіти і картографії, 2020)
Науки про Землю та географія в їх числі переживають новий ренесанс інвайронменталізму. Він обумовлений зростанням значення для світового співтовариства загроз через негативну реакцію природного оточення на зростаюче навантаження на нього. Мета цієї статті – показати ті інноваційно-інвестиційні можливості, які мусять суттєво змінити ставлення до географії і наук про Землю взагалі та намітити можливості становлення й розвитку інвайронментальної географії шляхом докорінного осучаснення підходу, особливо методів дослідження, перш за все через новітню географічну освіту, зробивши її нагальною соціальною потребою. Стаття узагальнює досвід та результати розробок автора та його колег за два десятиліття дослідницької і викладацької роботи. Основний матеріал. Виклад основного змісту статті структуровано за трьома рубриками. Тренди концептуальних змін розглядаються як розширення традиційної екології до інвайронментології. Відбувається трансформація суб’єкт-об’єктного дуалізму класичної екології до усвідомлення комплексності системи природа-людина у їх взаємодії. Воно є предметом інвайронментології в цілому. Тільки в такому випадку споживацьке ставлення до природного довкілля трансформується у пізнання природних систем як рівноправного партнера людства. Ця тенденція обумовлена усвідомленням значущості складної природної системи, безпідставно званої природним середовищем, у відносинах з людством. Ці відносини повинні стати партнерськими, а не агресивними. Наукою, яка стоїть найближче до цієї проблеми, є інвайронментальна географія. Розглянуто значення території як інтегрального ресурсу суспільства в трендах сталого розвитку. Вона розглянута не тільки як неодмінна позаекономічна умова існування, але як економічний об’єкт - природний капітал. Останній вимагає іншого ставлення до себе, ніж просто як до довкілля: потребує інвентаризації (як інші засоби виробництва), об’єктивного оцінювання, амортизації, все зростаючих інвестицій і перетворення в економічний актуал. В такому випадку природне середовище із зовнішньої умови існування людства перетвориться на істотну і незамінну частину світового й національних багатств країн. Природноресурсна рента мусить стати засобом наповнення валового продукту на різних рівнях структуризації суспільства (інвайронментальна економіка). Поряд з матеріально-енергетичними ресурсами, істотно зростає значення нематеріальних природних ресурсів і відповідного природокористування, опікування якими повинна взяти на себе все та ж інвайронментальна географія. Висновки і перспективи. 1. Географічні, по суті, проблеми навколишнього середовища опановуються людством. Вони обумовлюють генеральний тренд розвитку світового співтовариства, знаходяться в основі сталого розвитку. У той же час, вони поки що вирішуються без залучення географічної науки і географічних технологій. 2. В умовах інформаційної ери, коли проблеми негативних змін навколишнього середовища стають голосними і оцінюються як найперша загроза людському існуванню, географія повинна стати інвайронментальною географією. Для цього вона повинна змінити ставлення до природного середовища, вважаючи його рівноправним з людством суб’єктом відносин. 3. Результативними є відомі у світі підходи до навколишнього середовища як природного капіталу, який забезпечує значну економічну додаткову вартість і має високу соціальну цінність. На жаль, ці якості природи поки не отримали ціннісного вираження. Вони залишаються ресурсами загального користування, а повинні бути активами інвайронментальної економіки. 4. Ці сучасні й на перспективу тренди розвитку сприяють включенню інвайронментальної географії в число авангардних наук, що забезпечують перспективу сталого розвитку людства.