Монгольський чинник у взаєминах волинського князя та короля Данила Романовича з Апостольським престолом (кінець 40-х – перша половина 60-х років XIII ст.). - Головко, Олександр (Дриновський збірник, 2024)
В середині ХІІІ ст. внаслідок здійснення потужної військової кампанії, яку в історичній літературі часто називають західним походом монголо-татарських військ до Східної та Центральної Європи (1236–1242 рр.), у розвитку тодішнього Старого Світу відбулися кардинальні зміни. Одним із таких нових явищ стало встановлення взаємодії між двома надетнічними структурами Євразії. Перша з них була політична і духовно-релігійна формація, а саме римська курія або Апостольський престол, який станом на згаданий час вже не тільки контролював не одне століття духовне-релігійне життя в Західній Європі, а й прагнув поширити свій вплив на схід – на православні країни і язичницькі народи. Найважливішим проявом цього процесу став хрестоносний рух, особливо військово-політичні акції на Близькому Сході, утворення тут держав хрестоносців, а згодом поширення військово-місіонерських кампаній на землі балтійських народів.Друге над етнічне формування – це Монгольська імперія, яка була створена у першій третині ХІІІ ст. полководцем Чингізханом, а згодом розширена на величезні території Євразії нащадками великого володаря. Внаслідок військових, політичних, економічних, культурних і релігійних процесів регіони, на які поширювали свій вплив монголи, створили специфічне цивілізаційне середовище – Монгольський світ. Однозначно, що саме з середини ХІІІ ст. є підстави стверджувати про існування взаємодії двох різних цивілізаційних систем, і в цьому процесі взаємодії ту чи іншу роль відігравали численні держави, країни і народи Євразійського материка.Метою запропонованої статті є розгляд питання про участь очільника Волинського князівства князя і короля Данила Романовича у відносинах з Апостольським престолом доби великого цивілізаційного перелому в житті середньовічного людства, аналіз впливу на ці взаємини монгольського фактору, перш за все ординського новоутворення завойовників в низинах Волги і Дону.