Чехът Карел Шкорпил като незаменим български учен: непубликуваният рапорт за некропола при Требенище в научната мисия на Генералния щаб на действащата армия (6–30 юли 1918) - Маринова, Диана (Дриновський збірник, 2022)
Военновременната дейност на чешкия интелектуалец от гр. Високе Мито Карел Шкорпил (1859–1944) е нова тема в българската историография и бохемистика, която допълва неговата богата научна биография като основоположник на българската археология и на Варненския археологически музей. Настоящото заглавие проследява почти непознатия път на чеха К. Шкорпил към новата му репутация на незаменим български учен, която се утвърждава в две важни мисии на Генералния щаб на действащата армия по време на Голямата война (1914–1918). Първата мисия е организирана като мащабна научно-разузнавателна експедиция в цяла Добруджа (април–юли 1917), в която Шкорпил защитава с аргументите на археологията българските исторически права и интереси в Северна Добруджа (19 май–началото на август 1917). Втората мисия представлява научна командировка във Вардарска Македония (6–30 юли 1918), за която Шкорпил персонално е избран от директора на Народния музей д-р Богдан Филов с цел да продължи разкопките на случайно открития от българските военни археологически обект от непознат тип в региона – некрополът при с. Требенище (днес в Република Северна Македония). В използвания като източник по темата документален архив на Генералния Щаб, основно място заема така нареченият „Рапорт за некропола при Требенище”, съставен от Карел Шкорпил на 3 август 1918 г. Той съдържа първичните сведения за откритите 7 гроба и намерените там уникални археологически находки, които поставят началото на последващите разкопки в региона и провокират първите научни дискусии за техния характер в чуждия печат. „Рапортът” за късноархаичния некропол при Требенище се съхранява в ДВИА – Велико Търново (ф. 40, оп. 2, а. е. 939, л. 255–258) и се обнародва за първи път в пълен вид под формата на факсимиле след текста като „Приложение”.