Нові архівні матеріали з історії роду Каразіних - Станчев, Михайло; Вовк, Ольга (Дриновський збірник, 2021)
У статті вперше в історичній літературі публікуються нові документи з Російського державного військово-історичного архіву (РДВІА, м. Москва, Російська Федерація) з особової справи («паспортного аттестата») Назара Олександровича Каразіна (1731–1783). Цей військовий діяч, офіцер російської армії, який уславився також як батько Василя Назаровича Каразіна – засновника Харківського імператорського університету (одного з найстаріших у Східній Європі), зіграв помітну роль під час російсько-турецької війни 1768–1774 рр. Один з найяскравіших епізодів його військової кар’єри описаний у документах, опублікованих у цій статті. Хронологічні рамки наведених історичних джерел охоплюють період з 18 грудня 1768 р. по 27 березня 1769 р. У них розкривається процес підготовки важливої ​​місії, дорученої Н. О. Каразіну на Балканах, а саме: проникнути на територію Османської імперії, провести пропагандистську роботу в середовищі налаштованих балканських християн і забезпечити підготовку антитурецького повстання. Документи підкреслюють важливу роль Н. О. Каразіна як дипломатичного «агента» Катерини Великої в російсько-турецькій війні 1768–1774 рр. Крім цього, вони дають можливість пролити додаткове світло на питання етнічної приналежності роду Каразіних, про що ведуться тривалі дискусії. Наведений у цій статті корпус документів є цінним джерелом з історії російсько-турецьких відносин кінця XVIII ст., а також дозволяє уточнити і доповнити «сімейну історію» одного з найдавніших балканських родів, представники якого зробили значний внесок у розвиток соціального та культурного життя багатьох сучасних європейських країн (України, Болгарії, Росії та ін.).